Přehled zpráv 12.5.2008 - 19.5.2008

Projekt šance

Euro
FOTO	2
	19.5.2008	Euro str. 121 Společnost	Projekt šance

Lidové noviny
Neberme Šanci dětem ulice	2
	19.5.2008	Lidové noviny str. 1 Titulní strana	Projekt šance
		PETR PÖTHE	

Respekt
Pretty Woman	4
	19.5.2008	Respekt str. 65 jeden den v životě	Projekt šance
		LÁSZLÓ SÜMEGH	

Rytmus života
Co týden dal	5
	12.5.2008	Rytmus života str. 12 Hvězdné nebe	Projekt šance

Projekt šance

Euro
FOTO
19.5.2008    Euro    str. 121   Společnost
        Projekt šance    
Foto popis| DAR PRO ŠANCI. Unikátní faksimile Velislavovy bible, kterou připravilo vydavatelství Archa 90 v limitované edici 69 kusů, předala první dáma Livia Klausová Projektu Šance. Převzal ji koordinátor tohoto prvního preventivního a humanitárního programu pro komerčně sexuálně zneužívané děti a mládež László Sümegh (na snímku). Při výrobě faksimile byla použita stejná rukodělná technika jako u originálu, takže hodnota knihy dosahuje 150 000 tisíc korun.
Foto popis| KANKÁN K PATNÁCTINÁM. Ve stylu pařížského Moulin Rouge oslavila patnácté výročí existence společnost Stomix, která je největším výrobcem komplexních tepelně-izolačních kontaktních systémů v Česku. Generální ředitel Stomixu Bořivoj Minář v brněnské Wannieck Gallery na oslavě s kankánem přivítal klíčové partnery, zákazníky a zaměstnance společnosti.
Foto popis| SUSHI V SOHO. Pražská restaurace Soho+ rozšířila svůj jídelní lístek o nabídku sushi. V sushi menu je zajímavostí Rainbow set z barevných sojových plátků, které žádná jiná restaurace v Česku nepoužívá. Specialitou je sladké sushi namáčené do čokolády. Sushi v Soho+ ochutnala řada VIP hostů, například poradce bývalého prezidenta Václava Havla Bessel Kok (na snímku vpravo) či fotbalista pražské Slavie Vladimír šmicer.
Foto autor| FOTO: archiv

Lidové noviny
Neberme Šanci dětem ulice
19.5.2008    Lidové noviny    str. 1   Titulní strana
    PETR PÖTHE    Projekt šance    
ÚHEL POHLEDU

Štefan je čtrnáctiletý snědý kluk. Z domova utekl v devíti letech. Už nemohl vydržet týrání ze strany svého nevlastního otce. Pohár jeho trpělivosti přetekl, když ho otčím a jeho kamarád po návratu z hospody znásilnili.
	Štefan se na ulici neocitl úplně sám. Čekal ho tam o několik let starší bratr. Ten zajistil jeho “ochranu” před ostatními kluky, kteří podobně jako on trávili svoje rané dospívání vykrádáním aut, vydíráním slabších dětí, prostitucí a útěky z dětských domovů a polepšoven.
	Než si Štefan definitivně zařídil živobytí na ulici, absolvoval několik pobytů v dětských domovech a výchovných ústavech i on.
	Nelíbilo se mu tam však o nic více než předtím doma. Starší kluci ho sexuálně zneužívali a vychovatelé mu buď nevěřili, anebo jeho “nevěrohodné” stížnosti řešili tak nešťastně, že se proti násilníkům stal ještě bezbrannějším.
Pokračování na straně 10

Dokončení ze strany 1
Svůj první placený sex absolvoval Štefan těsně před dovršením jedenáctého roku života, když byl na útěku z dětského domova. Zákazníkem byl slušně oblečený německy mluvící pán v důchodovém věku, který Štefana “sbalil” na záchodku přímo na hlavním nádraží. Za deset minut “práce” si vydělal stovku, což mu připadalo jako dobrej kšeft. Konečně mohl dostat prachy za něco, za co mu předtím ani nepoděkovali anebo ho ještě zbili.
	Na scéně se opět objevil jeho bratr, tehdy již zřejmě závislý na pervitinu. Štefanovi nejen pomohl dostat se rychle do oběhu, ale taky mu poskytl kontakty na “týpky”, kteří si pravidelně chodili vybírat kluky do vyhlášených kaváren a barů. Záchodky a páru v podolské sauně tak mohl brzy vyměnit za byty klientů, což mělo svoje výhody i rizika.
	Po jedné takové návštěvě ho našli lidi odpadlého a zakrváceného za kontejnerem. Než někdo zavolal záchranku, stihl šikovně utéct. Z úředních osob měl strach snad větší než ze svých klientů. Jednoho dne po absolvování pobytu ve státní péči se mu však přimluvil “týpek”, který nevypadal ani jako klient, ani jako policajt. Ačkoli o Lászlóovi, jak mu říkali jeho kámoši z ulice, už vícekrát slyšel, vzít si jeho “zdravotní balíček” se napoprvé neodvážil. Trvající bolesti a stavy nekontrolovatelné úzkosti a doporučení “kolegů” ho nakonec přinutily, aby si z rukou Lászlóa Sümegha, terénního sociálního pracovníka a psychoterapeuta, nejen vzal zásobu základního zdravotnického materiálu, kondomů i praktických informací o reálném životě a prevenci, ale dovolil mu udělat i bezplatný test na HIV pozitivitu.
	Po několika měsících získávání důvěry začal Štefan docházet i do Domu Šance, pracovní dílny Projektu Šance, prvního preventivního a humanitárního programu pro komerčně zneužívané děti a mládež. Spolu s desítkami dětí a mladých lidí v podobné situaci může Štefan využívat sociálního, zdravotnického, a dokonce i právního servisu organizace, kterou pan Sümegh před dvanácti lety ze svých vlastních prostředků oficiálně založil.
Skončí s infekcí HIV v krvi?
Lidem s podobným osudem jako Štefan v Domu Šance říkají motýlci. Motýl je podobně jako oběť komerčního sexuálního zneužívání křehký a těžko se loví. Pokud se s nimi nejedná dostatečně opatrně, rychle uhynou. Dům Šance, který před několika dny obdržel “Poděkování za vynikající realizaci projektu od Výboru dobré vůle - nadace Olgy Havlové”, dostal nedávno od vedení radnice Prahy 5 dopis. Ten obsahoval výpověď nájemní smlouvy bez udání důvodu. Pokud se plány radnice vyplní, Štefan, podobně jako ostatní motýlci, kteří se v pracovní terapeutické dílně systematicky připravují na vstup do normálního života, svoji šanci nedostane. Vypadá to, že skončí jako jeho bratr, závislý na drogách, anebo - jako velká část jeho “vysloužilých” kolegů - s infekcí HIV v krvi.
	Vypadá to, že jeden podstatný rozdíl mezi motýlkem a “motýlkem” tady přece jenom je. Skuteční motýli vzbuzují zájem a obdiv. Chlapecké a dívčí oběti sexuálního zneužívání vzbuzují v lidech spíše odpor a někdy i agresi. Byli jsme toho svědky nedávno při soudním projednávání díla Bohumila Kulínského. V případě dětské mužské prostituce, podobně jako v případech zneužitých sboristek, jsou oběti částí veřejnosti až příliš lehce zaměňovány za pachatele. Jak se oběť zaměňuje za pachatele, demonstruje i proces Klokánek vs. Barbora Škrlová. Tam se selhání “profesionálů” řeší přenesením viny na pravděpodobnou oběť týrání.
	Jako psychoanalyticky orientovaný terapeut odhaduju, že tyto deformované postoje vycházejí z nevědomých potlačených agresivních a incestních přání anebo ze špatného svědomí dospělých autorit. Vždyť je jasné, že utrpení Štefana a jemu podobných dětí se dalo zabránit ještě hluboko v jeho dětství, tedy v rodině.
	Jako daňový poplatník však požaduju, aby rozhodnutí městských či soudních úředníků byla dělána nikoli podle těchto subjektivních dojmů, nálad veřejnosti či nedej Bůh vyšších mocenských a finančních zájmů, ale na základě důkladné analýzy dané problematiky a “skutkové podstaty”.
	Tu šanci si zasloužíme všichni.

***

Názory v této rubrice nemusejí vyjadřovat stanovisko redakce

Pokud se plány radnice vyplní, Štefan, podobně jako ostatní motýlci, kteří se v pracovní terapeutické dílně systematicky připravují na vstup do normálního života, svoji šanci nedostane

Foto popis|

O autorovi| PETR PÖTHE dětský psychiatr

Respekt
Pretty Woman
19.5.2008    Respekt    str. 65   jeden den v životě
    LÁSZLÓ SÜMEGH    Projekt šance    
Svědkem na svatbě “dámy z ulice”

Už bezmála třináct let “šlapu” jako streetworker ulici a pomáhám klukům i holkám, kteří si na živobytí vydělávají prodejem vlastního těla. Před pár dny mi zatelefonovala jedna z “dam” ulice, která je ještě v provozu – říkám “dáma”, protože je jí už více než padesát let. Odjakživa pracovala na ulici, už v době, kdy za to byl paragraf. Zpočátku vydělávala pro svoje děti, dnes pracuje pro vnoučata. “László, mám životní prosbu, můžeš mi zavolat zpátky?” prosila mě. Když mi takto klienti volají, vždy přemítám, co se děje, který doktor nám pomůže, co budeme dělat… Ale když jsem jí zavolal zpátky, zeptala se mě: “Nemohl bys mi jít jako svědek na svatbu? Zítra.”
	Samozřejmě jsem souhlasil. Pro mne to byla obrovská pocta a osobní čest, protože Anča patří pod organizaci, která se stará o holky ulice, a přesto o svědectví svatby požádala mne. Známe se patnáct let z dob, kdy jsem vedl v organizaci Rozkoš bez rizika sekci mužů. Pak, když jsem byl nucen odejít a starat se o vlastní klientelu sám, jsme se stále v terénu potkávali.
	Souhlasil jsem, že jí svatbu odsvědčím, a přitom jsem nemohl nepřemýšlet, kdo by mohl být ženich. Došel jsem k tomu, že jím může být jedině zákazník. A měl jsem pravdu. Její muž je Turek, který se po přestěhování do Německa stal manažerem jedné firmy pro oblast střední Evropy. Když zakládali centrálu v Praze, přesídlil před několika lety sem a pocítil potřebu tady mít ženu. Ale takovou, která by ho neomezovala v práci. Tak si ji zaplatil. Čtyři roky “na ni” chodil – říkám na ni, protože v této profesi to nic jiného neznamená – a pak dospěli k tomu, proč by za ní docházel, když se mohou vzít.
	Svatba připadla na čtvrtek. Pravidelně v tento den chodím do Domu Šance, kde se starám o “děti ulice”, převážně o kluky, ale často i o holky, protože pokud jsou komerčně zneužívaní, nerozlišuji, kdo je kluk a kdo je holka, problém nezná pohlaví, takže přijít může každý. Dvakrát v týdnu jim věnuji svůj den, kdy si povídáme, probíráme jejich problémy. Přichází jich za mnou pravidelně třicet až padesát. Někdy na mne doslova stojí frontu. Dříve jsem za nimi chodil do terénu, téměř každý den, na nádraží, do parků, všude tam, kde se scházeli. Dnes, když je terén “rozbitý” represivními opatřeními, která je vytlačila ze stálých míst, jako holky z Perlovky, nemá smysl je hledat, takže “šlapat” terén chodím tak dvakrát třikrát do měsíce, jinak docházejí za mnou.
	Protentokrát jsem ale musel požádat asistenta, aby mne zastoupil. Místo do Domu Šance jsem pospíchal do ulice Ve Smečkách, kde máme centrum První pomoc v nouzi. Nabídl jsem Anče, aby se tu připravila. Přišla v deset, upravovala se, převlékala se do svatebních šatů, obouvala do bot, kulmovala si tu vlasy... a pak chtěla znát můj názor. Řekl jsem jí, že je krásná. Vypadala jako lesní víla. Byl jsem tomu rád. Když jsem tohle zázemí před více než deseti lety vydobýval, nepomyslel bych na to, že odtud jednou budu někoho z nich vypravovat na svatbu. Když se mě lidé ptají, zda ve své práci vidím smysl, musím jim říci, že takto nad tím nikdy nepřemýšlím. Tak jako se nepozastavujeme nad tím, že každý den zapadá slunce, že strom kvete a plodí ovoce, nemohu se ani já pozastavovat nad tím, co dělám. Schopnost pomáhat mi byla daná. Snad jen, že si každé ráno připomínám, že se znovu vydávám do “slzavého údolí” – tak nazývám svět, ve kterém se moji klienti pohybují.
	Obřad na Staroměstské radnici začínal ve dvanáct. Nebylo nás moc, svatební pár, dva svědci a dokumentaristka Helena Třeštíková s kameramanem a zvukařem, kteří o Anče natáčejí dokument. Po obřadu jsme šli do pizzerie vedle staroměstského orloje, kde si mohl každý objednat, co chtěl.
	Ten den jsem už mezi klienty nešel. Chtěl jsem nechat v sobě doznít prožitek svatby. Když jsem se v dalším týdnu mezi klienty vrátil a oni se mne ptali, kde jsem byl, musel jsem jim říci, že jsem zažil Pretty Woman naší reality. Holka ulice, která do té chvíle počítala každý desetník, se ocitla vedle muže, s nímž nebude muset hledět na peníze. Pro “děti ulice” to je obrovská zpráva. Všichni v životě sníme podobný sen, pohádku se šťastným koncem, ale v jejich realitě se splnění takového snu rovná téměř zázraku. A ten se pro ně v osudu Anči uskutečnil. Q

Foto popis| Schopnost pomáhat je mi daná.
Foto autor| foto mat ěj stránský

Rytmus života
Co týden dal
12.5.2008    Rytmus života    str. 12   Hvězdné nebe
        Projekt šance    
Jeden se špatně oblékl, druhá vyvrátila vlastizradu, třetí přišel o sex, čtvrtá o alkohol a tři další skončili na ulici!

MUK NOVOTNÝ JANDA Nové děti ulice

Petr Muk, Petr Janda a Petr Novotný nedávno demonstrovali, že soucítí s dětmi bez domova. A tak všichni tři přišli slavnostně otevřít a pokřtít jejich nový domov z projektu Šance.

SAUDEK Zapomněl na sex

Na vernisáži filmových klapek se ukázal i fotograf Jan Saudek. Ten pro dětský filmový festival přispěl vlastní klapkou. Kvůli dětem se ale tentokrát musel vzdát oblíbených sexuálních motivů.

DEJDAR VÁŠÁRYOVÁ Dala mu lekci

Magda si potrpí na vybrané chování, napsala i společenského průvodce! Když tedy nedávno ve společnosti potkala »odžínovaného« Martina Dejdara, musela mu dát pár rad... MALÁČOVÁ Zůstanu doma

Spekulacím o své údajné emigraci učinila rázný konec Michaela Maláčová. Když v minulých dnech předvedla model se státní vlajkou, nemohl nikdo pochybovat, že je pravá vlastenka!

MISS JANDOVÁ V zajetí bublinek

Bohemia Sekt zahájil letní sezónu novým nealko výrobkem. S ním zapózovala Miss ČR Zuzana Jandová. Na její tváři ale bylo znát, že by radši alkoholovou verzi.

Foto autor| Foto: P. Horník (6), J. Kšajt (2), J. Pitrof (2), ISIFA (1), Keystone (2)